- Hej, Joe, trevligt att ses. - Trevligt att träffas.
Hej, Joe.
Trevligt att träffas.
- Mr Bonanno. - Mr Colombo.
- Vad gör du? - Vadå?
Skit i cannolin.
Man är en capo när man verkligen måste vara boss.
Vi måste skaffa dig en plats vid bordet.
Det är enda sättet att påverka.
Lucchese och Gambino, de där trötta jävlarna.
En av dem måste sluta.
Vill du att jag tar hand om det?
När tiden är inne.
Med oss två vid makten,
kan vi göra saker som de borde göras.
Mr Colombo.
- Kom in, Dominic. - Här.
- Kom in. - Ursäkta mig.
Förlåt att jag avbryter.
- Jag såg er... - Det var inte nödvändigt.
...och jag köpte dem till er och era vänner.
- Det var fint. Tack. - Vi är så tacksamma.
Bra.
Jag sitter i ett möte nu.
- Ursäkta. Gud välsigne er. - Nej.
- Gud välsigne er, mr Colombo. - Vi ses snart.
Ursäkta mig.
Vad var det?
Han är skyldig mig.
Han äger bageriet på Grand.
Hans barnbarn är sjuk, så jag sköt upp räntan i sex månader.
Om du vill bli boss, måste du börja agera som en.
Börjar du bli en mjukis?
Barmhärtighet skickar fel budskap.
Jag sa åt honom att om han inte betalar inom sexmånader,
skulle jag döda hans familj.
Jag tar ungen först och tvingar familjen att se på.
- Så ska det låta. - Ja.
Det är förändringen vi behöver.
Jag tvekar ändå om platsen.
Det måste finnas ett annat sätt.
De delar inte ut dem precis, Joey.
Om du vill ha platsen...
måste du ta den.
Baserad på Albert S. Ruddys memoarer från Gudfadern
- Underbar morgon, Bobby! - God morgon, mr Evans.
- Hej, raring!
Välkommen tillbaka, Julie.
- Mr Evans, god morgon. - Hej.
Hej, Bob.
Kopiorna såg bra ut igår.
Du gör ett så bra jobb. Fortsätt med det.
Men håll koll på budgeten.
- Evans! - Johnny Potatis!
- Det ser bra ut. - Du gillar det, va?
Jag kom för att säga
att Hank, fan i mig, inte kan regissera.
Men du, stjärnan, du satte den.
God morgon, Bob.
Det borde det vara.
Det skulle vara det om jag sluppit kolla kopior
av Tarzan and the Jungle Boy igår.
Herregud, vilken skit.
Men solen skiner. Det är fortfarande en bra dag.
Vad har vi? Överraska mig.
Bluhdorn har problem med att förstå
Eastwood i huvudrollen i en musikal. Han vill prata.
Neil Simon ringde.
Han säger att det måste vara Lemmon.
Men Lemmon gör det bara om Matthau är med
och han vill ha 300 000 för filmen.
Och Bluhdorn säger:
"Under inga omständigheter betalar vi nån 300 000 dollar för att spela i nåt."
Han sa några andra saker...
Var inte rädd. Vad sa han?
Han sa att han hade ett brännjärn med ditt namn på,
om du behöver en bättre bild av studions ekonomi.
Ta ett djupt andetag. Så här ska ni göra.
Peter, du ska skicka en kopia av Clints album Cowboy Favorites
till Bluhdorn, så ändrar han sig.
Du, Sheila, ska säga åt honom... Säg åt Charlie Bluhdorn
att han kan spara eldjärnet till premiären.
För om den filmen påminner om pjäsen, Omaka par
så kommer den att rädda studion.
Annars ställer jag mig på alla fyra för honom.
Tack, Sheila. Peter, du stannar.
Du, Ruddy?
Jag betalar dig inte för att läsa.
Jag vill ha kontrakten på mitt skivbord idag.
De låg på ditt skrivbord i morse.
Bra.
Du sätter oss andra i dålig dager, Ruddy.
Det gör du så bra själv, Dave.
Fin bil, sir.
Lite ny lack skulle göra susen.
Eller en blåslampa.
Hej, Ruddy!
Förlåt att jag är sen, Mitch. Jag hade svårt att hitta hit.
Hur kan du inte veta var Chateau ligger efter ett år i LA?
Försök att inte imponera på för många tjejer med den skjortan ikväll.
Vadå? Jag kom direkt från jobbet.
Jag vet fortfarande inte vad du gör. Det är kontrakt eller nåt, va?
Jag har sagt det 13 gånger.
Tror du verkligen att det fastnar den här gången?
Det är en bra poäng.
Vi tar ett glas.
Wendy.
- Hej, Mitch. - Hej.
Jag undrade just var alla snygga brudar var.
Här är de.
Hur är läget? Johnny.
Trevligt att träffas, Bob.
Detsamma.
Vem är det där?
Bob Evans. Chefen för Paramount.
Han har fler kontakter än Gud.
Och han är alltid solbränd.
Nikita. Du vill inte missa det här.
Vi gör det. Kom.
Hör upp, det här är min granne, Al Ruddy.
- Hej. - Hej.
Mitch vänner är mina vänner.
Okej.
Är det säkert att du bara är manusförfattare?
Jag är i fel bransch.
MÖT FÖRFATTAREN MARIO PUZO
Vad gör jag för fel? Ingen kom.
Det här är det bästa du har skrivit, Mario.
Sex år bortkastade.
The Fortunate Pilgrim var min mors berättelse.
Du vet, jag...
Jag trodde att världen skulle identifiera sig med den.
Tre personer kom och ingen köpte en bok.
Jag vet inte ens vad jag ska skriva längre.
Folk gillade att lyssna på delen om maffiakillen.
Toppen.
Det var tre avsnitt.
Har du nånsin tänkt på att skriva en maffiabok med mer än så?
Jag ägnade barndomen åt att gömma mig för de där gangstrarna.
Hell's Kitchen var proppfullt av dem.
Så skriv om det du vet.
Så att de kan skjuta mig?
Tänk på saken.
21 Club, tack.
Anthony.
Ja...
Du är skyldig vår vän 1 000 dollar.
Ja.
Jag har...
Jag har 40 dollar.
Ta dem.
Hur mycket är vi skyldiga?
Det vill du inte veta.
Jag trodde att den här boken var den rätta.
Vi skulle kunna betala tillbaka honom och...
Vad ska vi göra, Mario?
Candida vill att jag skriver om maffian.
Jag gifte mig med dig för att du är konstnär, inte en fäsör.
Fäsörer säljer böcker.
De kan betala för sina barns utbildning.
Fäsörer lånar inte pengar från dem man inte ska låna ifrån.
Hur mycket är vi skyldiga?
Femtusen till två lånehajar.
Några tusen till banken.
Dessutom är jag skyldig min bror.
Skit i konsten. Börja skriva.
- Ska jag skriva om maffian? - Ja.
Hur berättar jag den historien annorlunda?
Alla vet att de stjäl.
De kontrollerar spelandet. De har horor, fackföreningar.
Så det kanske inte bara är en bok om maffian.
Vad menar du?
Killarna du växte upp med,
de skiljer sig inte så mycket från dig, invandrare.
De äter, de dricker, de älskar, de gråter.
De oroar sig för barnens framtid. Precis som vi.
Och de dödar.
Okej, vi dödar inte.
Men boken kanske handlar om att hitta orsaken till att vi skulle kunna.
-Ha en fin kväll, -Du också, raring.
- Okej. - Hej.
Hejsan. Hur mår ni?
Fint. Ha så trevligt.
Jag är tillbaka. Vad han än sa så ljuger han.
- Hur står det till? - Bra.
Ni ser du intressant ut. Är du intressant?
Det beror på sällskapet.
Det är ett bra svar.
Vem är din vän, Mitch?
Francoise Glazer, det här är min granne, Al Ruddy.
- Vad gör du? - Programjobb.
Programjobb? Vilket tv-bolag?
Jag programmerar datorer för Rand Corporation.
Jag vet fortfarande inte vad det betyder.
- Rand Corporation? - Ja.
Jag är imponerad. Det är försvarsarbete.
Det är hemligt, det är inte topphemligt.
Och du? Vad gör du?
Hon äger marken du sitter på, min vän.
Hotellet?
Är du förvånad?
Tror du att en kvinna inte kan driva ett företag?
Min mamma var ensamstående. Hon kunde ha drivit vad som helst.
Hörde ni? Han hatar inte sin mamma som ni komediförfattare.
- Kom igen. - Skriver du också komedi?
Nej. Har du sett Sgt. Bilko?
- Ja. Jag älskar Bilko. - Jag spelar Gomez.
Jag tyckte du såg bekant ut. Jag älskar komedier.
Sättet som de berättar historierna på, det är som en formel, på ett bra sätt.
Formel?
Tänk efter.
Bilko, McHale's Navy, även Min vän från Mars, eller hur?
De är samma sorts rollfigurer, i liknande situationer,
men tillräckligt olika för att vara intressanta.
Det är lite sant, Mitch.
Om man verkligen vill skapa förvirring,
så placerar man rollfigurerna där man minst förväntar sig i en komedi,
på en plats som inte är säker.
Så får man det att sticka ut.
Om det verkligen var så enkelt skulle alla Tom, Dick och Ruddy göra det.
Jag menade inget illa.
Du verkar ha en jäkla känsla för hur dessa program är gjorda.
Vill du prata jobb nån gång?
Jag skulle kunna skicka dig några manus att gå igenom.
Det vore toppen.
Men jag är bara en kille som programmerar datorer.
Allt pekar på motsatsen.
Du hittade det.
Jisses.
Det handlar inte om ett gäng.
Det handlar om en gangsters familj.
Den äldsta sonen är ett brushuvud.
Mellansonen är rar, men han är svag.
Och den yngre sonen är en krigshjälte,
som inte vill ha nåt med familjeföretaget att göra.
Okej.
Men Don vill att den här sonen, vi kallar honom Michael...
Han vill att han ska höja sig över familjeföretaget och bli senator,
nån med makt.
Men ödet låter inte Michael undkomma
Don Vito Corleone makt.
Vem är Don?
Han är vad sicilianarna kallar gangstrarnas gudfader.
Han är familjens överhuvud...
Och min titel...
Gudfadern.
Jag gillar det.
Okej. Den är inte skriven än.
Gudfadern.
Kom igen. Vad vill du pitcha?
Vi kan göra fattigdom till rikedom, en udda figur...
Jag vet inte ens vad en pitch är.
Vet inte ens vad det en pitch...
Vi går till tv-bolaget och berättar om vår idé.
Handlingen, rollfigurerna,
vilka historier vi tänker berätta. Det är allt, det är pitchen.
Cheferna vill se om de kan få hundra avsnitt ur den.
Så vi kanske ska välja det du gjort. En militärkomedi.
Det finns redan McHale's Navy, F Troop, Gomer Pyle.
De vill se nåt nytt.
McHale's och Gomer's är fredstidsberättelser.
Ingen har gjort en militärkomedi om krig.
Låt oss göra det du kan.
Arbetsplatskomedi som utspelas hos en försvarsentreprenör.
Det är inte roligt i sig. Tro mig, jag lever det.
Inte för dig.
Har du sett Flykten från fångläger 17?
Amerikanska krigsfångar. Det är en Billy Wilder-film.
Det är fantastiska roller. Det är upplagt för en komedi.
Ja.
Nej. Krig är lika med död.
Vi gör så här.
Vi säljer in Rand-komedin
och efter det kan vi sälja armékomedin.
Slappna av, Ruddy. Du gör mig nervös.
Om vi misslyckas med det här, får du gå tillbaka till tv,
och får gå tillbaka till Rand där själen dör.
Adjö, miss Taylor.
Herregud. Det är Elizabeth Taylor.
Mina herrar, mr Paley tar emot er nu.
Och så de här två ungkarlarna på Rand Corporation,
de är faktiskt fredsaktivister.
De använder företagets datorer för att programmera för fred och inte krig.
Det finns mycket bra grejer här. Folk kommer att älska det.
Vi kallar den "Modern krigföring".
Intressant idé.
Har ni nåt annat?
Bilko. Hakkors. Hakkors. Bilko.
Tycker du att nazister är roliga?
Föreställ er Bilko som pilot.
Han är överste och han slåss i kriget.
Han skjuts ner över Tyskland och blir krigsfånge.
- Mr Ruddy, jag tror inte... - Vår överste
vet exakt hur han ska fly, men det gör han aldrig.
Ingen av fångarna gör det.
För att han leder en allierad grupp i lägret som hjälper motståndsrörelsen.
Lägerkommendanten är en kille som heter Klink.
Han har rykte om sig att vara den tuffaste killen i SS,
men egentligen är han en idiot.
Och så finns det en stor fet sergeant. Sergeant Schultz.
Och han avslöjar alltid deras planer, men han gillar killarna,
de är snälla mot honom, så han blundar.
Jag ser ingenting. Jag hör ingenting. Jag vet ingenting.
Det finns en fransk fånge, han är gourmetkock,
och han matar vakthundarna så att de älskar fångarna.
Det här är till dig, min lilla chienne. Duktig ponke.
Är det några kvinnor med?
Åh, ja, det finns en kvinna. Och inte vilken kvinna som helst.
Helga, hon är en amazon, okej?
En sexig snygg sekreterare.
Guten tag, min lilla...
Och hon kanske är intresserad av vår överste.
Så hon är med på alla deras planer.
Vad kallar ni den?
Hogans hjältar.
Har ni pitchat den nån annanstans?
Gör inte det.
För vi köper den.
GUDFADERN av Mario Puzo
"Jag ska ge honom ett erbjudande han inte kan motstå."
- Bra replik. - Den är kul, eller hur?
Den är speciell, Mario.
Frank Sinatra/Johnny Fontane-karaktären är fantastisk.
Sinatra kanske kan spela honom i filmen.
- Ska vi ringa Paramount? - Mario.
Bara för att de köpte rättigheterna, betyder det inte att den blir gjord.
Den måste ges ut först.
De säger till mig:
"Du kan göra Love Story som vi kom överens om,
"den största kärlekshistorien nånsin, men tjejen måste överleva."
Kan du fatta det?
- Döden är det som får den att fungera. - Ja!
Ta Romeo och Julia. Inte samma historia om de överlevt.
-Verkligen inte, -Vi känner smärtan från förlusten,
känna sorgen, vi känner medlidande, vi gråter.
Jag gör filmen, Bob, men bara om hon dör.
Du predikar för redan frälsta.
Du får göra Love Story,
och jag ger dig total kreativ kontroll.
- Och sista ordet. - Och en stor lönedag.
Vi har en chans att göra succé.
Jag fattar bara två beslut.
Anlita dig? Ja.
Och Ali MacGraw i huvudrollen.
Jag känner mig inte bekväm med att anlita din flickvän.
En av vår tids bästa skådespelerskor.
Tro mig, min vän. Jag har sett henne på nära håll.
Och det borde du också. Jag säger bara det.
Kan du skicka in vår gäst, tack?
Vad är detta?
Ali MacGraw, det här är Arthur Hiller.
- Det ska bli så kul att jobba med dig. - Detsamma.
Ni två kommer att skapa magi ihop. Ni ska få bekanta er.
Jag såg din senaste film, Artie. Jag älskade den.
Tack.
Sheila...
Jag är bra.
Lucchese och Gambino kom hit för tio minuter sen.
Sinatra beklagar sig för alla utom påven
om den här boken som snart kommer ut.
Gudfadern.
Den ger mig en jävla huvudvärk.
För det finns en karaktär i den som ska vara en riktig fighetta
- och alla tror att det är han. - Hur vet du det?
Jag läste det nånstans.
Jag måste bara gå på toa.
Vad är det här?
Han sa att det var viktigt för kommissionen.
Kom och sätt dig.
Sätt dig, Joe. Ta en drink.
Du gör mig nervös när du står så där.
Sätt dig, Joe.
Jag har erbjudits en plats vid kommissionens bord.
Min egen familj.
Det har ingen sagt till mig.
Det är tänkt att vara det sista du nånsin kommer att höra.
Bonanno?
Han kom till mig för ett tag sen och pratade om att göra förändringar.
Det är vad han tror att jag gör här just nu.
Men jag är här för att berätta, så att du kan hantera det
på det sätt som kommissionen väljer.
Och sen tar du Bonannos plats vid bordet?
Det är inte upp till mig. Det är upp till er.
Jag är en ambitiös kille,
men inte till priset av min lojalitet för det vi gör här.
För er och resten av kommissionen.
Jag respekterar vad ni än beslutar.
Godnatt, mina herrar.
Vi går.
Bonanno. Han måste bort.
Ska vi flytta in?
Det här...
Det här är vad det handlar om.
- Vadå? Apor? - Nej, spänningen.
Spänningen. Hörde du dem på slutet?
Ja, det var ett bra slut.
Nej, handlar inte bara om slutet. Det handlar om upplevelsen av det.
Det är 300 personer som alla tittar på samma sak,
reagerar i realtid, livnär sig av varandra.
Den upplevelsen får man inte med tv.
Man sitter i vardagsrummet och glor på en jävla låda.
Det är bara ett annat spel.
Fem år med Hogans och du kan tjäna alla pengar du nånsin kommer behöva.
Fem år med Hogans och jag kommer att skjuta mig själv i ansiktet.
Nej.
De visade oss författarnas rum på CBS förra veckan.
Det var som en exakt jävla kopia av Rand.
Det kan inte bara handla om pengar.
Först trodde jag att det var hela Hollywoodgrejen, men...
Min mamma, hon var en tuff kvinna
och hon visade aldrig några känslor över nåt,
förutom på bio.
Det var enda gången jag såg mamma gråta.
Man kan inte sätta ett pris på den upplevelsen.
Det är magi, älskling.
Jag måste få göra film.
Vad vet du om att producera film?
- Vad vet jag om att producera tv? - Bra poäng.
Nu går vi.
Kommer du?
Sir.
Jag ska ha fest på lördag kväll, och om ni inte kommer,
då skickar jag hem alla.
Till och med Jack och Warren.
Nicholson och Beatty.
Ni kommer att älska dem. Och baddräkter är frivilligt.
Vad gör du här, Barry?
Jag hatar att avbryta din lilla soaré, men vi hade ett möte.
Slappna av, Barry.
Ta en drink innan du får en hjärtattack.
Klockan är nio på morgonen.
- Kaffe, svart. - Tjejer, ge oss en minut.
Förlåt. Alla fester har en tråkmåns.
- Hur mår du, Barry? - Bob.
Tack.
Jag har pratat med Charlie. Han är arg.
Paramount har trillat ner till åttonde av nio.
Låt mig gissa, han är upprörd över Guldruschens glada dagar -överskottet.
"Lee Marvin och Clint Eastwood ska skjuta folk, inte sjunga.
"Det är underhållning.
"Och vad är grejen med Love Story?
"Tjejen dör i slutet? Vem vill se det?"
Det är hans studio.
Jag ska går rakt på sak.
Vi behöver succéer.
Vi kan inte leva på Rosemarys baby för alltid.
Har du läst Love Story?
Ja. Hur så?
Blev du berörd?
Vad har det med nånting att göra?
Publiken måste bli berörd, Barry. Det är så man gör succéfilmer.
Tiderna förändras och vi måste hänga med.
Det är därför jag fick jobbet i elfenbenstornet, och inte du.
Om du inte får fram några succéer,
kommer ditt elfenbenstorn att rasa.
Åh, du klentrogne.
Botten upp, Barry.
Bob Evans.
Jag heter Al Ruddy. Jag ville prata med dig. Har du en minut?
Jag tror inte att vi har ett möte.
Men det visste du redan, eller hur?
- Hur kom du in? - Det är inte Fort Knox direkt.
För all del. Vad kan jag göra för dig, mr Ruddy?
Det är vad jag kan göra för dig.
Jag vill producera för Paramount.
Du berättade en bra historia en gång.
Modigt av dig att lämna Hogans hjältar.
- Så du vet vem jag är? - Jag vet vilka alla är.
Vet du vad en producent gör?
De gör allt som krävs för att få sin film gjord.
Vad får dig att tro att du är kvalificerad att göra det?
Jag läste en artikel i Variety där det stod att du började som
säljare av dambyxor och gjorde småroller i filmer,
men du kom ändå på det.
Säg inte...
Säg inte småroller när du ska fjäska för nån.
Jag jobbade med Jimmy Gagney, min vän. Ansikte mot ansikte.
Så...
En okänd datorkille
skapar CBS succékomedi om nazister.
Där ser man.
Okej.
Du påminner mig om mig, och jag är en sentimental kille,
och du träffade mig en bra dag.
Vi bokar en lunch, mr Ruddy.
Och pratar om din framtid.
Vilka producenter har du jobbat för?
Du blir min första.
Jag har jobbat med juridik i tre år och såg den här jobbannonsen.
Då antar jag att vi båda har mycket att lära.
Tack.
Tack. Vi meddelar dig.
Jag trodde att han gav mig jobbet.
Åh nej, vännen,
det var bara hans valium som pratade.
Du slapp undan.
Du kan tacka mig senare.
Utgången är det hållet.
Tack.
- Jag... - Hejdå.
Du är Albert Ruddy.
Vem är du?
Bettye McCart.
Bernie Fein skickade mig.
Bernie.
Trevligt att träffas, men tyvärr, jag har precis anställt nån.
- Den där lilla musen? - Ja.
- Nej. - Jo.
Nej.
Jag ska ta dig på en rundtur.
Kom.
Jag bits inte.
Den där platsen är helig.
Du tittar ju inte ens. Titta.
Vaktporten?
Det var där som Gloria Swanson
körde in i filmen Sunset Boulevard.
För att hon trodde att Cecil B. DeMille ville göra hennes version av Salome.
När allt han ville ha
- var hennes jävla bil. - Jävla bil.
Ser du den där dörren?
Det är den hemliga ingången där Adolph Zukor,
Paramounts grundare,
brukade smyga in sina blivande stjärnor till sitt kontor.
Häftigt.
Det är helig mark.
Helig mark.
Mina damer, det är dags. Kom igen.
Vad är din historia?
Den är inte jätteintressant.
Jag arbetade för Rand Corporation innan Hogans.
Arkitekt innan det.
Två stabila jobb. Varför slutade du?
För att jag kunde, antar jag.
Vad har du för historia, Bettye?
Den är inte jätteintressant.
Jag är frånskild.
Påstridig.
Det senare är troligen orsaken till det förra.
Nu gör vi oss redo för filmen. Stäng igen.
Jag älskar filmerna.
Mamma brukade ta med mig varje lördag, även när hon inte kunde betala hyran.
Ensamstående mamma?
Ja, jag också.
- Går du fortfarande varje lördag? - Ja, det gör jag.
Det vill jag inte missa.
- Hur länge gäller ditt kontrakt? - Ett år.
Vad? Verkligen?
Det är inte tillräckligt länge för att börja från början.
Vi måste hitta ett manus som har förbisetts.
Ta era platser. Jag vill känna energi.
Då är det bäst att vi sätter igång.
Jaså?
Vi ser tagningen först.
Tystnad.
New York Times Dick Schaap:
"Det Philip Roth gjorde för onanin, gör Puzo för mord."
The Post: "En brännande skildring av maffians undre värld."
Jag slår vad om att du kommer att få signera fler än 30 böcker.
Jag har hittat nåt du kommer att älska.
Jösses, Ruddy. Knacka. Det är lugnt, Sheila.
Vilken var den bästa scenen i Den stora flykten?
Jag har inte tid för gåtor.
Det är McQueens motorcykelhopp.
Ja, sant. Än sen då?
Jag hittade ett bra manus. Det handlar om motorcykelåkare.
Och brudar?
Ja, och brudar.
Den heter Little Fauss and Big Halsy. Perfekt för McQueen.
Glöm McQueen för guds skull.
Han gör sin egen racingfilm, Le Mans.
Vem mer tänkte du på? Du behöver en stjärna.
Redford Återupptar Inspelningen i Mexiko
Robert Redford.
Redford? Ja, bra idé.
Ge mig Redford,
och gör den för 1,5 miljoner, allt som allt,
och du har en första film.
- Tack, Bob. - Visst.
Evans jävlas med dig, Al.
Redford gör det aldrig för 1,5 miljoner.
- Hur vet du det? - Hur vet du inte det?
Jag vet inte. Jag är ny på det här. Hjälp mig.
Om nån vet vad Redford gör, så är det Stevie Phillips.
Vem är han?
Hon är hans agent. Du måste veta de här sakerna, Al.
Stevie Phillips, tack.
Det är Al Ruddy som ringer från Paramount
angående ett projekt för Robert Redford.
Ja.
Okej. Det ska jag hälsa honom. Tack.
Du ska ringa tillbaka
när du har mer erfarenhet än Hogans hjältar.
Hon sa nej.
- Då går vi runt henne. - Det funkar inte så här, Al.
Jag skiter i hur det funkar här.
Redford spelar in Butch Cassidy utanför San Pedro i Mexiko.
Hitta det dyraste hotellet där. Det är där Redford bor.
Och boka ett flyg till mig.
Du är en dåre.
- Hejsan. Jag letar efter Redford. - Vem är du?
Producent för hans nästa film. Han ville prata med mig.
Okej. Vänta där.
Tagning! Butch och Sundance, kör!
Kavalleriet!
Okej. Bryt.
Toppen! Gör i ordning för nästa scen.
Kom igen, gott folk!
Är det han?
Producent för min nästa film, va?
- Det stämmer. - Vem fan är du?
Al Ruddy på Paramount.
Paramount. Nå?
Det är ett fantastiskt Charles Eastman-manus.
Motorcyklar och brudar. Du kommer att älska det.
Hoppas du inte kom ända hit för att berätta det för mig.
Jo, det gjorde jag, Bob.
Du kunde ha ringt. Paramount stämmer mig.
Det var därför jag inte gjorde Rosemarys baby.
Kunde ha besparat dig besväret.
Och om jag kan få stämningen att försvinna?
Har du befogenhet att göra det?
Ja, det har jag.
Om du gör filmen.
En sak i taget.
Vad sägs om att vi super oss fulla senare?
Du berättar vem du är och varför jag ska jobba med dig.
Bra. Jag bjuder.
Det menar du inte.
Ja. Ruddy!
"Lilla Fauss och Big Hals..."
Fauss och Halsy!
Evans gör detta för sin egen skull, inte för Gulf and Western.
Jag ger dig fria tyglar,
och plötsligt försvinner problemen?
Där är min favoritösterrikare.
Jag saknar det här stället. Tjusigt, Evans.
Fråga och du skall få.
Det var ett tag sen du var här, Barry.
Jag har varit i New York och tjänat pengar åt företaget.
- Kan du säga detsamma? - Uppför er, barn.
- Du känner väl Ann-Margret, Charlie? - Självklart. En av de största.
Trevligt att träffas, Charlie.
En drink?
- Från dig? Visst. - Tack, raring.
Jag skulle gärna stanna, men jag måste till inspelningen.
- Vi ses snart. - Det kan du ge dig på.
Den här vägen, miss Margret.
Du är så genomskinlig, Evans.
Välformulerat.
Och jag älskar det.
Skål.
Ta för dig, Barry. Och ryck upp dig.
Kom igen, polarn.
Ann-Margaret och två glas champagne
kommer inte att radera niondeplatsen.
Det är som om varje ny Paramountfilm följs av dess egen dödsrossling.
Hör på. Du godkänner dem också, Barry.
Jack Warner söker mr Bluhdorn.
Jösses...
Koppla in honom.
Jag svarar inte först.
Jack Warner väntar inte i luren.
Inte jag heller.
Man väntar på Jack Warner. Det gör alla.
Han uppfann branschen.
Paramount väntar på mr Warner.
Var god vänta, tack.
Bluhdorn? Är du där?
Bob Evans, mr Warner.
Hur är det? Jag har Charlie här med mig.
Charlie, du äger Gudfadern.
Ja.
Ska du göra nåt med den?
- Nej. - Jo.
Nå?
Vi har inte bestämt än.
Det är en oslipad diamant.
Kan bli en kronjuvel.
Jag har gjort gangsterfilmer sen de var stumma.
Vi vet hur man får det här att fungera, Charlie.
Jag köper den idag för en miljon.
Säg ja.
Vi ska fundera på det.
Gör det du. Jag kommer inte att vänta för evigt.
Vad vet han som inte jag vet?
Han vet att det finns filmguld i boken.
Det är därför vi köpte rättigheterna billigt
för 15 000 dollar, och boken har legat etta det senaste året.
Varför visste inte jag det här, Barry?
Ja, varför, Barry?
För att vår senaste gangsterfilm var en skitfilm.
Ja, för Kirk Douglas är en ickejudisk jude som spelar en italienare.
Vi gör inte det misstaget en gång till.
Gangsterfilmer är passé, Charlie.
Det är en ny värld.
James Bond, Funny Girl, det är vad folk vill se.
Jack Warner erbjuder mig en miljon. Vi kan få tre.
Det kan täcka några förluster.
Såvida jag inte missar nåt.
Vad ser du i den här boken?
Det ska jag berätta.
Jag ser pengar.
Filmen kan göra Paramount till nummer ett.
Jag känner det. Min magkänsla skriker det.
Alla pratar om boken.
Om du har rätt personer som styr, kan det här bli ett underverk.
Som vi aldrig har upplevt.
Som Rosemarys baby, men större.
En miljon dollars avkastning på en investering för 15 000?
Vi får inte ett bättre erbjudande.
Det är bara en miljon.
Tack, Charlie.
Bokhandeln i Little Italy, Gudfadern.
- Det är 58 veckor som etta. - Tack vare turisterna.
Vi blir förlöjligade.
Det är som ett skämt. Det är dåligt för affärerna.
Sinatra har inte fel om den här.
Vi är här ikväll för att uppmärksamma Joseph Anthony Colombo,
capo åt familjen Profaci.
Som ett erkännande för hans lojalitet mot kommissionen.
Du har fått en plats vid bordet bland oss, Joe.
För familjen Colombo.
Må du få ett långt liv med välstånd.
- Salute! - Salute!
- Vilken premiärhelg. - Det är studion.
De spenderade inte tillräckligt på reklam, det är allt.
Det är filmen, inte marknadsföringen. Tro mig.
Vad känner du för? Jag tar dig vart du vill.
Älskling, jag kan inte. Jag måste hem.
Jag måste gå igenom många manus
om jag ska hitta nästa projekt.
Nu? Men jag trodde att vi skulle äta middag.
Är det okej om vi köper hämtmat?
Om du berättar vad du egentligen tänker på.
Jag är rädd att förlora det här.
Att få producera och...
Jag har aldrig riktigt känt så förut.
Hämtmat från Dan Tana's?
Visst.
Sa hans sekreterare varför Evans ville träffa mig?
Nej, men han gillar dig, Al.
Han vill nog bara kolla vad som är på gång.
- Filmen floppade. Han kan sparka mig. - Då får jag också sparken. Fan.
Få inte sparken.
Okej?
Var är chokladen?
Jag ser ingen choklad. Det är ju en chokladfabrik.
Fattar du vad jag menar?
- Absolut. Det saknas choklad. - Packa väskorna. Du ska bort.
Helvete.
New York.
Du har ett möte med Charlie Bluhdorn.
Trodde du att du fick sparken? Vad gulligt.
- Du är inte utom fara, men... - Okej.
Ja, vad du än behöver.
Men varför gör jag det här?
Du har väl läst Gudfadern?
Gudfadern? Visst, vem har inte det?
Du har läst den. Den är toppen. Jag älskar den.
Du är nu officiellt Paramounts lågbudgetspecialist.
Vi har varit överallt. Ingen vill göra filmen för 4 miljoner dollar,
så du måste producera den.
Sätt fart.
Toppen.
Och, Ruddy...
Sabba det inte.
Har du den?
Tänk att du sa att du läst den.
- Vad skulle jag säga? - Du får läsa den snabbt på planet.
Fan, den är tjock.
Den handlar om en amerikansk familj.
Bluhdorn är österrikare, gör det allmängiltigt. p
Gudfadern är en grekisk tragedi om en italiensk familj.
Säg "tragedi" till Charlie och han säger:
"Den enda tragedin i mitt liv är att jag köpte Paramount."
Det är en berättelse om invandrare.
Alla i Amerika kommer från invandrare.
- Det är en universell historia. - Du överanalyserar.
Bluhdorn är rak på sak.
Han talar som ett telegram.
Så var bara ett telegram.
Tack.
- Al Ruddy till Charlie Bluhdorn. - Den här vägen.
Al Ruddy.
Tig. Jag vill inte veta vad du tycker.
Så du är geniet som Evans vill ska producera filmen
som vi inte borde göra.
Stanna.
Säg mig, Al Ruddy,
vad ska du göra med den här jävla boken?
Va? Är han döv?
Jag ska göra en isblå otäck film om människor du älskar.
Det är lysande.
Kom.
Vad hände precis?
Grattis.
Du ska producera Gudfadern.
Isblå, älskling.
Hejsan, dagens hjälte, den isblå otäcka mannen.
Ingen förstår vad det betyder, men han älskade det. Bra gjort.
Nu vill jag prata om manusförfattare.
William Goldman, bra. Waldo Salt, utmärkt.
Det är bra författare, Bob, men vi behöver ett nytt perspektiv.
Vi behöver nån som förstår italienare.
Jag vill prata med Puzo.
Herregud. Puzo har aldrig skrivit filmmanus.
Det är en oskriven lag i Hollywood att aldrig anlita författaren.
De lämnar in ett första utkast på 500 sidor ett år för sent.
Ja, men det är hans originalidé.
Det är åtminstone värt ett möte.
Jag pratar med honom här i New York,
och om jag tror att han är den rätte, backar du upp mig då?
Så fan heller. Det är ditt val.
Är allt bra?
När älskade du senast i en pool?
Jag föddes för att skriva det här manuset.
Studion tror inte att en författare kan omarbeta sin egen roman.
Vad gör du då här?
För att jag sa till dem... Vem kan det bättre än du?
Filmen finns här inne, du måste bara karva ut den.
Kan du göra det?
Tack.
Han ställde en fråga, Mario.
Okej. Hör på...
Vi börjar om.
Men det är jag som måste skriva den.
Detta är min historia.
Familjen Corleone är min familj.
Kan du leverera ett snabbt utkast?
Vad är snabbt?
Tre månader.
Låt mig göra det här, så gör jag det på tre dagar.
Vem kan säga emot det?
- Tre dagar. Jag tänker ta dig på orden. - Vänta lite.
Du ska få ta min make,
men du måste lova mig... Mario har diabetes.
- Åh, Erika. - Nej.
- Snälla du. Sluta. - Nej!
- Du måste lova att kolla hans diet. - Sluta.
Han äter skräpmat. Han måste gå ner i vikt.
Lås in maten.
Ingen pizza, ingen glass.
Ingen glass, inga munkar.
Du måste svära en blodsed.
Blod... Han är jude.
Han kan inte svära en katolsk blodsed.
Jag svär eden.
Tack. Ser du?
Har studion gett mig ett helt hus för att skriva i?
Nej, jag gav dig huset. De betalar bara.
Mr Ruddy, trevligt att se er igen. God kväll.
Ert bord är klart om några minuter.
Tack, Marco.
Det är ingen dålig kväll.
- Vad har jag missat? - Det är Frank Sinatra.
Jävla Frank Sinatra.
Fantastiskt. Jag är i samma rum som Sinatra.
Chasen's är inte en djurpark för kändisar, okej?
Vänta här. Jag måste kissa.
Varsågod, sir, den här vägen.
Sir?
- Mr Sinatra? - Ja.
Du har gett mig och min familj
och min bortgångna mor så mycket nöje.
Det är väldigt snällt att säga så. Det är fans som du som håller mig igång.
Oss konstnärer emellan,
du lär världen om sanna känslor.
Är du Mario Puzo?
Vet du vem jag är?
Ja, jag vet vem du är.
Du är skitstöveln som skrev den jävla boken
om den fördärvade sångaren.
Jag har beundrat dig sen jag var barn.
Jag kan inte välja mina fans.
Framförallt inte de som hittar på en historia
som förolämpar italienare och en sångare,
världsberömd, som beskrivs som pervers och som en trolös vän till brottslingar.
Johnny Fontane är en fiktiv karaktär.
Ge mig en bokrecension på nåt språk i världen
som inte påstår att sångaren Johnny Fontane
är baserad på Frank Sinatra.
Försvinn härifrån, för helvete,
innan jag ber Jilly här banka in lite respekt i dig.
Jag låter mig inte hotas av nån.
Inte ens ni, mr Sinatra.
Vill du slå mig, din feta jävel?
Hörni!
Nej.
Nej, inte idag.
- Hörni! - Stick härifrån, din feta jävel!
Stick härifrån innan jag slår dig.
Få ut honom härifrån.
- Ledsen, Frank. - Ta det lugnt.
Sug på den.
Jag ber om ursäkt.
Förlåt, gott folk. Återgå till ert.
Evans är förbannad.
Han har all rätt att vara det.
Sinatra och Puzo kommer att skapa rubriker.
Min största prestation hittills som producent
är att Frank Sinatra är arg på mig.
Det är mer än de flesta kan säga.
Inte sant?
Jag sabbade det.
Jag vet.
Det började precis gå bra också.
Ja.
Vet du vad vi ska göra?
Vi ska hitta din stora flykt.
Vi ska börja med frukost på Les Deux Magots,
sen ska vi äta steak frites på Brasserie Lipp.
Du gillar steak frites.
Och sen ska vi älska hela eftermiddagen.
Det är vad vi ska göra.
Paris, va?
I en vecka.
Jag lovar att alla dina problem
kommer att finnas kvar när du kommer tillbaka.
Men ditt huvud är klart.
Jag kan inte, älskling, jag måste stanna.
Okej.
Helvete.
Vad händer, Mario?
Jag...
Jag kan inte göra det här.
Jag är romanförfattare.
Det tar mig sex år att skriva.
Vad hände med herr Tre Dagar?
Varje gång jag sätter mig vid skrivmaskinen,
är det en tom sida som skrattar åt mig.
Varför gjorde jag detta mot mig själv?
- Jag har misslyckats... - Nej, det har du inte.
...med nåt som jag redan har gjort till en framgång.
Jag vet inte ens var jag ska börja.
Boken börjar med ett bröllop. Det borde filmen också göra.
Tro på dig själv och skriv scenen.
Filmscener är förkortningar.
De är ögonblicksbilder.
Medan bröllopet pågår i trädgården,
är brudens far på kontoret och delar ut tjänster.
Vill du skriva det?
Det har gått flera veckor. Puzo har inte skrivit ett enda ord.
Evans varnade dig för att anlita romanförfattaren.
Vi kunde inte hitta nån annan, Peter.
Agenturerna ger oss inget. Ingen manusförfattare eller regissör.
Stan vill att det här projektet ska dö.
För att förödmjuka Evans som gav en chans till Randkillen
- som sålde sin första pitch i rummet. - Randkillen.
Det är inte bara du, Ruddy.
Man är rädd för att göra en gangsterfilm
efter de tre senaste flopparna.
Hur fixar vi det?
Francis Ford Coppola.
Han är lysande. Han skrev manuset till Patton,
och blir förmodligen nominerad till en Oscar.
Han kanske vill göra det, men han vill också regissera.
Evans kommer att behöva övertalas.
- Det är värt en chansning. - Det är en bra idé.
Coppola är skyldig Warners pengar
och han har en väldigt dyr studio i San Francisco.
- Hur vet du det? - En tjej avslöjar aldrig sina knep.
Du borde ringa honom.
Nej.
Skicka boken till Coppola. Säg att jag är på väg.
Ska bli.
Sa du åt honom att komma till mig?
- Det var en bra idé. - Ja, jag har många såna.
Vad pinsamt för dig. Jag lämnade ett meddelande till dig att inte komma.
Jag säger nej till Gudfadern.
Jag fick meddelandet.
Men jag respekterar dig och det du står för,
så jag kom för att höra anledningen.
Som italienare vill jag inte glorifiera maffiavåld.
Jag håller med.
Du har rätt. Hur glorifierar man en man
som skär huvudet av en häst och lägger det i en producents säng.
- Ja. Den producenten... - Förtjänade det.
Ja, det gjorde han. Det var en jäkla scen.
Och Sonny som skjuts ner vid vägtullen.
Eller Michael, som ser sin frus bil explodera på Sicilien efter bröllopet.
Det är fantastiskt.
Jag ska vara ärlig, Francis.
Du sitter i regissörsfängelset.
Och min enda film som producent,
som din förra film, satte inte världen i brand precis.
Och trots det så är jag här,
som producent för världens hetaste roman
och jag ber dig att ta dig an den.
Du är en äkta konstnär, vi behöver det.
Hjälp Mario Puzo att avsluta manuset, så hjälper vi dig att komma tillbaka.
Säger att Bob Evans tänker låta mig regissera den här filmen?
Det är inte upp till Bob, det är upp till dig.
Francis Ford Coppola ska hjälpa Puzo att avsluta manuset.
Han är en fantastisk författare. Smart drag.
Pressade han dig inte till att få regissera?
Nej, jag pressade honom.
Vi behöver en italienare till det här.
Han har en fantastisk vision, men det kan han berätta själv.
Francis.
Hej, Bob.
Hej, Francis. Hur står det till?
Han ville berätta vad han har i åtanke för Gudfadern.
Jag lyssnar.
Okej.
Varför säljer Gudfadern fler exemplar än Bibeln?
Handlar det om droghandeln 1946 i New York?
Inte alls.
Det är en metafor
för den amerikanska kapitalismen.
Den amerikanska drömmen.
Den mytiska kampen om kontroll.
Vilken är vår öppningsreplik?
"Jag tror på Amerika."
Hur perfekt är det?
Och vad är Amerika för denna begravningsentreprenör?
Det är möjligheternas land
och det är ett rättssystem som har svikit honom.
Det är Shakespeare. Det är grekiskt.
Bibliskt. Episkt.
Ondskan mot ondskan. Roligt.
Gudfadern är en berättelse om män.
Och de samlas, och de skapar ett band,
och de finner rättvisa genom lojalitet.
Ingen jävla lag.
Men i grunden är det här en berättelse om familjen.
Det är den hemliga såsen.
Det är det som har fångat hela världens hjärtan och sinnen.
Man läser den och säger: "Det är min familj."
Det är din familj.
För Paramount är det familjen Corleone.
Jag vet hur man gör den här filmen.
Du behöver en italienare för att berätta historien.
Fyra miljoner, allt som allt,
inte inklusive utskrifter och annonser. Jag kan göra det.
Han sa åt mig att säga det sista.
Det är allt.
Det är min pitch.
Det är bra, Francis.
Det är jättebra grejer.
- Skål. - Skål.
Jag ska låta er två diskutera.
Vi kommer säkert att pratas vid snart.
Tack. Bra grejer.
Trevligt jävla bakhåll.
Jösses.
Det följer mina exempel.
Du gillar inte regler, eller hur, Ruddy?
Jag kan inte reglerna.
Det verkar som att du har en regissör.
Bra jobbat, grabben.
Bra jobbat.
Tommy, dina halvårssiffror är fel igen.
Det är två veckor i rad. Skicka nån...
Okej. Lyssna.
Den jävla boken ligger fortfarande etta
och nu gör de en film av den.
Jag tänker inte se den, boss.
Judarna har JDL,
de svarta har NAACP,
- men vem försvarar oss, italienarna? - Ingen.
Jag tänker göra det.
Från och med nu, Italian-American Civil Rights League.
Ingen jävel ska köra med oss längre.
Vad fan är det för blommor?
De är från Sinatra.
Det står: "Förhoppningsvis kan vi få det här att försvinna."
Det är en begravningskrans. Floristen gjorde fel.
Nej, det gjorde han inte.
Sinatra vill att vi stoppar filmen.
Ring upp Mickey Cohen i Los Angeles.
Det är dags att skicka ett budskap.
Det luktar gott, hörni.
Ja, det är en fin köttbit.
Vad ska du göra med kniven?
Jag ska skära bort fettet så att jag kan brynta det.
Brynta det? Min mamma brynte aldrig nåt.
Hon stekte det.
Vad är skillnaden?
Vi måste ha med detta i filmen.
Vadå?
En scen med gangsters som bråkar om en sås?
Nej, en scen om en familj som bråkar om en sås.
Vi öppnar en flaska vin till.
Jag gör det. Fortsätt prata ni två.
- Det var trevligt. - Ja, det var det.
Jösses, vad de kan äta.
Puzo är nog ingen duvunge i köket.
Ja.
De är som ett gammalt gift par.
Ett gammalt gift par som måste börja lämna in manus.
Undertexter: Monika Andersson